![](https://uploads.publishwall.si/publishwall_new/walls/0/24280/2024/01/25/65b2a53cc5804.webp)
Piše: Rasim Belko @rasimbelko
Situacija u BiH je hitna i zahtijeva hitnu pažnju. Svaki dalji napredak zavisi od spremnosti političkih lidera da se posvete zajedničkom cilju - stabilnoj, prosperitetnoj i evropski integriranoj Bosni i Hercegovini. Vrijeme nije luksuz za BiH, a dalja odgađanja mogu ugroziti njenu budućnost.
Ovako svoj redovni izvještaj o Bosni i Hercegovini zaključuje visoki predstavnik u Bosni i Hercegovini Christian Schmidt, koji već dugo na međunarodnoj sceni ponavlja iste mantre i fraze, bez da povuče i najmanji potez kako bi otklonio probleme koje i sam naziva prijetnjom po opstanak Bosne i Hercegovine.
Iako je u značajnom dijelu svog izvještaja visoki predstavnik prilično jasno i precizno detektovao probleme koji ugrožavaju mirovni sporazum i sudbinu Bosne i Hercegovine, ipak u zaključnim redovima traži da se “politički lideri u BiH posvete zajedničkom cilju”. Iz svega što je prethodno Schmidt naveo, jasno je da politički lideri u našoj zemlji ne da nemaju zajednički cilj, već su apsolutno konfrontirani u svom djelovanju. Odnosno, politike koje slijede ratne ciljeve Beograda i Zagreba i dalje nastoje razbiti državu, ali to Schmidt ne smije da kaže jer su mu partneri i Zagreb i Beograd. Tamo se često smuca s njihovim kolovođama, umjesto da koristi ovlasti i snagu i rješava pitanja unutar Bosne.
I prije Schmidtovog izvještaja znali smo da je državnost Bosne i Hercegovine ugrožena, samo je vrijeme da osim konstatovanja takvog stanja pred Vijećem sigurnosti bude postavljeno pitanje zaustavljanja urušavanja Bosne i Hercegovine, odgovornosti za to urušavanje i otklanjanja opasnih tkiva.
A kao opasno političko tkivo Schmidt je kroz izvještaj ispravno primarno detektovao Milorada Dodika i akcije iz entiteta RS. U jednoj rečenici Schmidt navodi: “Ako se ove akcije nastave, mogle bi dovesti do de facto, ako ne i de jure, raspada države BiH”.
Dakle, kada Schmidt sutra predstavi svoj izvještaj na najvišem stepeniku međunarodnih odnosa, bit će potvrđeno ono što mjesecima pišemo na stranicama Patrije - raspad države Bosne i Hercegovine je izvjesniji od njenog napretka.
Dodik i njegovi šefovi Putin i Vučić su itekako odgovorni. Ali nisu jedini. Odgovornost za takvo stanje snose Čović i njegov šef Plenković. No, za dovođenje Bosne i Hercegovine u fazu raspada najodgovorniji je niko drugi do Christian Schmidt, a suodgovorni Vijeće za implementaciju mira i međunarodna koalicija sa Zapada koja je svim tim rušiocima mirovnog sporazuma dala prostor i mogućnosti da bez posljedica i kazne uništavaju Bosnu i Hercegovinu.
Stoga ću još jednom izreći sumnju da su veće mogućnosti da Zapad radi na podjeli Bosne i Hercegovine, nego li na njenom jačanju i integrisanju u euroatlantske organizacije. Dokaz tome je i ovaj Schmidtov izvještaj. Kontinuirano se konstatuju napadi na povratnike, ali se u još većem kontinuitetu ništa ne radi kako bi se ljudi koji su se nakon ratnih stradanja vratili na svoje osjećali sigurno. Iz ugla tih povratnika, koje Schmidt vidi isključivo kao notu u svom izvještaju, rat nikada nije ni prestao, jer sa strahom zanoće i osvanu.
Nesumnjivo je da ni ovaj Schmidtov izvještaj to stanje neće promijeniti, kao što neće promijeniti ni odnose spram svih drugih kriznih tačaka u BiH. Schmidt zna da se presude ESLJP moraju provesti, ali svejedno naglašava ono što njegovim prijateljima Čoviću i Plenkoviću treba - izmjene Izbornog zakona. U Schmidtovom izvještaju ni po tom pitanju ne spominje se interes Bosne, a naročito ne Bošnjaka.
Ali se, uprkos problemima koji ugrožavaju mir i opstanak međunarodno priznate države, spominju oni koji već dugo nisu dio političke scene i oni koji su osuđeni. A ti osuđeni, poput Fadila Novalića, spominju se jer su i osuđeni zato što su smetali planovima Schmidtovih nalogodavaca, pa moraju poslužiti kao opomena svakom ko bi se i usudio da postupi slično.
Mračna je budućnost Bosne i Hercegovine, jer se zarad očuvanja lažnog mirovnog sporazuma žrtvuju njene institucije i državnost, a to u prevodu znači da je Zapadu primarno da očuva mir i izbjegne stvaranje nove žarišne tačke u Evropi. Makar to značilo i podjelu međunarodno priznate države. U tom kontekstu ima se posmatrati i ovaj Schmidtov izvještaj, ali i angažovanje i pojačano prisustvo snaga EUFOR-a.
Valjda je jasno da ni nakon ovog Schmidtovog izvještaja ne treba imati iluziju kako će u Bosni i Hercegovini sutra biti bolje. Činjenica da 30 godina nakon mirovnog sporazuma na najvišem nivou se govori o mogućnosti podjele odbranjene i međunarodno priznate države jasno govori da svi domoljubi moraju biti oprezni i spremni.
Jer, Bosna i Hercegovina je Schmidtu diplomatska stepenica, međunarodnoj zajednici problem, a nama jedini dom i jedini garant opstanka. Stoga iz ovog Schmidtovog izvještaja jedina pouka koju moramo izvući je da se počnemo organizovati. Primarno politički, a posljedično na svakom drugom polju.
Jer, Dodik i Čović predugo repliciraju agresorske politike osuđene na genocid i UZP. Schmidt i Vijeće za implementaciju mira sve to predugo konstatuju i ne reaguju.
Nema sumnje da je odbrana Bosne i Hercegovine na našim plećima. Samo je potrebno da opstruiramo ego kako bi osnažili front za očuvanje onog što smo odbranili. I kada to budemo mogli, kada snagu budemo crpili iz tog jedinstva, ni Schmidt, ni Vijeće sigurnosti, ni Zapad u cjelini neće imati smjelosti da kroz izvještaje i diplomatske aktivnosti Dodiku i Čoviću daju naputke da su blizu ostvarenja ratnih ciljeva - podjele Bosne i Hercegovine!